A tavalyi esztendő egyik legkiemelkedőbb hazai hard rock albumát szállította le a 2016/2017 fordulóján összeállt – és néhány hónap múlva már Stula Rock néven működő – formáció. Mivel a Covid ez idáig az ő számukra is csak minimális esélyt adott ennek élő bemutatására, így még most sem késő, hogy a pár mondatos rövid ajánló után (lásd: Top 25 cikk) egy jóval részletgazdagabb írás is megjelenjen az Örökifjú címet kapott anyagról. Mivel a banda 2018-as Őserő lemezéről, valamint a csapat kezdeti lépéseiről, illetve munkamódszereiről, terveiről a zenekar névadójával készült interjúban már itt a portálon is szinte mindent megtudhattunk, így az alábbi sorokban kizárólag „csak” az új kiadvány tartalmára koncentrálunk.
A Molnár Péter ’Stula’ (Omen, Crazy Gránát, ex-Mobilmánia) énekes vezette kvintett három kisfilmmel – egy koncert- és egy imidzsklippel, valamint egy szöveges videóval – vezette fel új nagylemezét (a megjelenés napján publikálták a negyediket), de eme hagyományos eszközök mellett, egy rendkívül vagány ötlet folyományaként, még további plusz figyelmet is intéztek maguknak… Ugyanis az előrendelők között meghirdették, hogy magát a zenekart is meg lehet nyerni - a banda egy akusztikus koncertet adott ingyen a nyertesnek, az általa választott helyen!
![cikkbe SR Orokifju front](/sites/default/files/inline-images/cikkbe-st-orokifju-front.jpg)
A negyven perces játékidőt tartalmazó korong egy igen lendületes nótával, a markáns gitárriffekkel és szintifutamokkal megpakolt – a végén egy rövid kétlábgépes zakatolással is még hangsúlyosabbá tett – Sok legyen és jó című dallal nyit. Hibátlan (és ravasz) kezdés, kellőképpen ösztönöz a folytatás megismerésére.
Horváth Ádám (dobos, zeneszerző, szövegíró, producer) az alábbiak mondta a számról:
„Amikor a Sok legyen és jó című dalom megszületett, azonnal tudtam, hogy ez lesz a lemez első dala. A refrén szövege egy régi, amolyan vicceskedő ’falfirka’ alapján jött, ami így szólt: ’Nem a mennyiség, vagy a minőség a lényeg, csak minden sok legyen, és jó!’. Ez kicsavarva ráillett a kamuangolos refréndallamra, a többi ezután jött; a fiatal voltam és kellett a pénz, a vágyak gyűrték félelmeim, és a nőgyógyász a peep-show-ban… De ez mindenképp pozitív hangulatú dal.”
Lazább megfejtésként, másodikként a női vokálokkal színesített Érjünk el hangzik fel, ami (nem csak) megadallamos refrénjének köszönhetően erősíti a már az első percekben kialakult szimpátiánkat. Hasonló hangulatban lubickol a lezserre vett, jópofa sztorizós, bulis – és kissé meglepően a refrénnel indító – Én leszek a sofőr is.
Ebbe a blokkba tenném még a Velősy Flóra – több mint kellemes – társénekével rögzített, magabiztosan és barátságosan lüktető, a lemez első előfutáraként (videoklippel is) bemutatott Felfelé sodor a szél nótát, amibe még egy kis funkys basszusozás is befért. Valamint, a nőnapon publikált, sodrón hömpölygő, de szinte himnikus refrénnel megáldott, azonnal fülbe ragadó, szövegében huncutul udvarló/igazat szóló, a lányok,hölgyek előtt fejet hajtó A szép nő című dalt is.
A banda metalosabb énjét ezúttal a feszes, karakteres gitárriffekkel bíró, szintihangzásában viszont a nyolcvanas éveket is sikerrel megidéző – amolyan házi/karantén videóként is elérhető – Szervusz idő képviseli.
Ismét Ádámot idézve:
„A Szervusz idő-t egy nehéz dalnak tartom. Igaz, ott van benne a dallamos refrén, a hét húros gitárral a túrás, a zongorás kiállás, a női vokálok. Hosszú is kicsit a dal, legalábbis a többihez képest. Szövegileg nagyon személyes. Nem szoktam már ilyen személyes jellegű dolgokat boncolgatni, mert az én belső világom nem mindig találkozik a közízléssel. (nevet) A folyton múló, és mindent átformáló időről számtalan dal született már, de próbáltam nem az elcsépelt közhelyeket elpufogtatni. Remélem sikerült!”
A fémesebb szerzemények számát gyarapítja továbbá a nagyon dinamikus, erőteljesen kalapáló Ezt a részét című tétel, aminél nekem egy picit még a ’gyémánt-korszakos’ (értsd: 6-os, 7-es album időszaka) Edda is beugrott, ott volt ennyire egyben a produkció, az akkoriban született szerzeményeikben volt leginkább ilyen örömzenélés-jellegű hangszeres (össz)játék. Valamint, az ebből kinövő, brutálisan bekezdő, majd eleinte poweres gitározással betonozó, végül egy bivalyerős dallamos nótává „szelídülő”, de mindvégig tempós Dr. Sarlatán.
A címadó Örökifjú is egy súlyosabb – zömében középtempós, viszont totál déliesre vett, még herflit is bevető – szám, amelyben azonban (nem egyetlenként a lemezen) egy élvezetes gitár és billentyű párbaj is helyet kapott.
![cikkbe SR Orokifju teritve](/sites/default/files/inline-images/cikkbe-st-orokifju-kiteritve.jpg)
Totális zenei, hangulati ellenpólusként a negyedikként érkező Egykori szobám dalt – ami akár a debütalbumos Emlékeim udvarán (unoka)testvére is lehetne – jegyezhetjük fel - egy (majdnem teljesen) zongora uralta, lírai szerzemény, ami aztán a kétharmadától a többi hangszer becsatlakozásával végül egy vonós hangszínekkel monumentálissá tett komoly darabbá fejlődik. Illetve, a lemezt záró, balladisztikus, akusztikus gitáros, csörgős Egy új kezdet-et, amit Stula és Ádám felelgetős éneke tesz még különlegesebbé.
Az album a Mahasz lista 3. helyén nyitott, sőt, még jó néhány hétig is az élmezőnyben feszített. A dalokat a Molnár Péter ’Stula’ (ének, vokál), Vigyinszki Máté (gitárok, vokál), Zsigmond Albert (billentyűs hangszerek), Nógrádi Máté (basszusgitár, vokál), és Horváth Ádám (dobok, ének, vokál) tagság játszotta fel. Viszont, nyáron tagcsere történt a basszusgitáros poszton, Berczelly ’Beró’ Csaba érkezett vissza a csapatba, aki a zenekar indulásakor alapító volt, és az ő játéka hallható a bemutatkozó anyagon.
Az Örökifjú egy tradicionális hard rock stílusban megírt, de mai, modern – és a nemzetközi színtéren is helyt álló – hangzással felvértezett anyag, ami teljesen kerekre formált, fogós témákban bővelkedő, és pazar hangszerelést kapott dalokat tartalmaz. Mondanivalójának tálalásában minden sablonosságtól mentes, és ahogy a hivatalos sajtóanyagban is olvasható: „...nem konceptalbum, de majdnem minden dalt körüllengi az idő múlásának témaköre, akárcsak érintőlegesen is.” Egy életigenlő, pozitív hangulatot generáló hallgatnivaló, amely minden elemében komoly (de egyben szórakoztató) produktum, egyértelműen egy újabb (óriási) szintlépés a zenekar történetében, készítői számára pedig egy kiemelkedő kiadvány a portfólióban.